Nazi-Tyskland 1944
Tack.
Vad fan håller ni på med?
- Vad ser det ut som? - Ni kan inte lämna basen, Mad Dog.
Kalla mig inte Mad Dog.
Och sätt dig ner.
Jag har fått order om att leta upp och ta er tillbaka till basen.
- Vad fan tänkte du, Mad Dog? - Det är andra gången du kallar mig det.
- Det blir ingen tredje gång, fattar du? - Det här är så sjukt.
- Tänk om de får reda på vem du är. - Ta det lugnt.
Ser du några nazister härinne?
Vatten, tack. Med is och citron.
Tack.
God kväll, mina herrar.
Det sägs att alkohol är människans värsta fiende.
Du vet väl att det står i bibeln att man ska älska sin fiende?
Så jag antar att drickandet gör mig -
- till en from man.
Får jag slå mig ner?
Självklart.
Jag har aldrig sett er här tidigare.
- Är ni nya här? - Innan jag svarar på er fråga -
- skulle jag vilja fråga er något.
Okej.
- Har jag fina tuttar? - Ursäkta?
Det är en enkel fråga. Har jag snygga tuttar?
Nej.
Har jag läckra läppar...
- ...och en fin röv? - Nej.
Så varför tilltalar du mig i en bar?
Vill du knulla mig?
Jag antar att vi skippar formaliteterna. Inga problem.
Så ni vill veta varför jag tilltalade er?
Jag är lite nyfiken bara.
Nyfiken varför er vän där verkar så nervös.
Men framförallt vad en amerikan med en avskyvärd tysk accent-
- skulle vara så fräck och tilltala en SS-officer.
- Talar du engelska, grabben? - Ja.
Bra.
Om jag ska göra skitarbetet talar jag helst inte tyska.
Så -
- vi har visst en situation.
Definitivt. Men som ni ser är det jag som håller i pistolen-
Så det är tydligt vem som har fördel här.
- Vad skrattar ni åt? - Vad han menar är -
- att jag haft en kniv riktad mot er sen ni satte er ner.
Det är lustigt.
Det är lustigt att ni tog med en kniv till en skottduell.
Du kan dra av en salva, men du kommer ändå att ha två rövhål i slutändan.
Och du skulle dö. På det här avståndet kan jag inte missa.
- Våra val är visst begränsade. - Det är ett enkelt val.
Antingen följer ni med till arresten eller så dör ni.
Så det stör inte dig att mina vänner styckar dig som en kalkon?
Det är ett litet pris att betala för att tjäna mitt land.
Det är där vi skiljer oss åt. Du förstår...
Du kom hit för att slåss för ditt land, men jag skiter i mitt.
Visst, jag har en amerikansk uniform på mig-
- men det finns bara en riktig anledning till att jag är här.
Att döda nazister.
Jag kommer att räkna till tre. När jag räknat klart -
- ska din vän ta bort sin kniv och ni ska alla ge upp.
Annars sätter jag en kula mitt mellan dina ögon.
Ett.
Två.
- Vad tror du, Murph? - Du måste fixa honom.
- Ingen frågade dig, idiot! - Han har slut på kulor.
- Varför tror du det? - Han sköt sju skott.
Magasinet i en sån pistol rymmer bara sju kulor.
Om du är så säker kan du väl hämta honom.
Det här är ditt område. Gör det du, Mad Dog.
- Bartendern? Talar du engelska? - Dra åt helvete!
Jag tar det som ett nej.
Du och jag kan lösa det här på fredlig väg.
Sug min kuk.
Bra engelska, bartender. Säger du så på väg till fängelset blir du poppis.
Dra åt helvete!
Vet du vad?
Du talar verkligen bra engelska.
Men jag ska berätta en sak och göra det glasklart på amerikanska.
Jag bryr mig inte ett skit om vad som händer med dig.
Antingen kan du leva eller så kan du dö.
Jag kom hit för att döda nazister.
Inte tyska civila, så ge mig vapnet.
Annars skjuter jag dig full av hål, så att kroppen tjuter på väg till bårhuset.
För helvete...
Se, jag sa ju det. Han hade slut på kulor.
Den här pistolen innehåller sju rundor. Det hade du rätt i.
Men du glömde den extra kulan i kammaren.
Anta att kulan sitter djupt inne i ditt ben. Det glömmer du nog inte igen.
- Varför i helvete sköt du mig? - Jag sa ju det.
Kalla mig inte Mad Dog igen.
Kapitel 1 Nazisterna och serumet
Ni är här för att vi ska utveckla moderna läkemedel.
Den kommande veckan kommer ni att genomgå många prover-
- utförda av den aktade läkaren, Josef Mengele.
Jag heter -
- Ilsa Koch.
Kände någon av er till mig innan ni anlände till läger 7?
Kom igen. Jag är säker på att någon av er -
- känner till det smeknamn er sort givit mig.
Att säga det leder inte till något straff.
Jag vet vad ni kallas.
Var inte blyg.
Ut med det!
Slampan från Buchenwald.
Slampan från Buchenwald...
Precis.
Många skulle säga att det är en förolämpning, men jag däremot-
- ser det som en ärofylld titel.
Man måste nämligen förtjäna ett rykte.
Och jag har definitivt förtjänat mitt.
Därför råder jag er att samarbeta fullt ut.
Annars kommer ni att straffas mycket hårt.
De som inte följer reglerna kan titta ditbort -
- för att se konsekvenserna.
I andra läger skulle ni få arbeta hårt under svåra levnadsförhållanden.
Hit kommer bara några få utvalda -
- som betraktas som de bästa fysisiska provexemplaren.
Ingen kommer att behöva jobba och ni kommer att få ordentlig vila-
- men ni måste delta i alla sorters medicinska experiment -
- och samarbeta fullt ut i våra experiment.
Vi är alla här för att tjäna det tredje riket.
Gå nu till SS-officer Hess i byggnad 2.
- Madame... - Jag är här.
- Jag tycker om din tatuering. - Tack, madame.
Örnen är... vacker.
Gå inte till byggnad 2. Jag vill att du går till byggnad 3.
Ja, madame.
Kom in.
- Mengele. - Mein führer.
Sätt dig ner.
Så, Mengele... Jag har hört -
- att du haft ett genombrott i din forskning vid läger 7.
Ja, sir. Ett mycket spännande genombrott.
Vi har lyckats skapa en chimera, en organism med celler från två arter.
Utmärkt. Hur lyckades du med något sådant?
Låt oss gå rakt på sak. Du har diskuterat serumet med amerikanerna.
Jag kan inte klandra dig. Man måste ju försörja sin familj.
- Din fru och dotter? - Ja.
Underbara varelser.
Hur som helst...
En försäljning till amerikanerna skulle göra dig rik-
- men med tanke på ditt nuvarande tillstånd -
- så föreslår jag att du verkligen tänker igenom mitt erbjudande.
Om någon bedrog kejsaren under romarriket-
- blev de oftast avrättade, men -
- gjorde de något ärofyllt fick familjen behålla förmögenheten.
Något ärofyllt?
De gick hem... skar upp handleden med en kniv och blödde ihjäl.
Självklart har vi bättre vapen idag, men resultatet är detsamma.
Vad exakt föreslår du?
I det där vapnet... finns bara en kula.
Men du har många val. Du kan sätta en kula mellan mina ögon-
- men då skulle min kollega göra samma sak med dig och även döda din familj.
Men det visste du nog redan. Så -
- du har ett ärofyllt val kvar. Ta upp vapnet och sätt det i din mun-
- och tryck av.
Men serumet är ju där. Ta det med dig.
Dokumenten finns i den där lådan. Där finns all information du behöver-
- för att göra mer. Du behöver inte göra så här.
Ta upp vapnet, dr Hammerstein.
Jag kan inte.
Det är inte förhandlingsbart. Ta upp vapnet.
Snälla... Gör inte så här.
Ta upp vapnet.
Varför gör du så här?
Sätt pipan i din mun.
Hur vet jag att ni håller ert ord? Hur vet jag att ni...
- ...lämnar min familj i fred? - Du kommer att dö ikväll.
Antingen gör du det själv eller så gör vi det.
Ta det ärofyllda beslutet, så lämnar vi din familj i fred.
Alternativet är att dr Mengele talar med führern för att få ta hand om dem.
Så, för sista gången...
Sätt pipan i munnen.
Nej, i munnen. Det är skillnaden mellan en snabb och utdragen död.
Sätter du den under hakan, skjuter du av käken och får en smärtsam död.
Sätter du den i munnen går det mycket smidigare.
Du måste dö om de ska få leva. Det avgör du.
Det, Josef är bra nyheter.
Som du vet är vi mitt i ett krig -
- och i desperat behov av förstärkningar.
Jag är övertygad om att vi kan skapa en fullt duglig hybrid inom några veckor.
Jag väljer ut en av soldaterna från läger 7. Någon fullt hängiven vår sak.
Ditt arbete, Josef... Ditt arbete -
- kan skapa soldater -
- som är kvicka, snabba och starkare än de allierade styrkorna.
Det är vad jag hoppas, mein führer.
Berätta en sak, Josef.
Vilket djur -
- tänker du korsa med människor för att skapa våra -
- hybridsoldater?
Vargen.
Kapitel två De orädda fyra
Menige Kain! Vad är det jag hör om att hel din enhet tänker desertera?
- Det stämmer, sir. - Är du bög förutom att vara feg också?
- Nej, sir. - Skitsnack. Alla som vägrar slåss -
- är en stjärtgosse. Gillar du att suga kuk, menige Kain?
- Nej, sir. - Skitsnack. Du skullle suga kuk -
- men inte massera pungen samtidigt. Varför vill ni desertera, menig?
- För att krig är meningslöst. - Det säger du?
- Upplys mig. - Jag kallades in och vill inte vara här.
Jag är trött på att uppoffra mig för politiker som krigar för pengar.
De säger att vi slåss för frihet och demokrati, men det gör vi inte, sir.
- Var kommer du ifrån, menig? - Philadelphia.
- Har du gått på Harvard? - Nej, kommunalt college i Philadelphia.
- Tänker du kandidera? - Nej.
Vad tusan snackar du om i så fall?! Jag vill slippa höra sånt liberalt skit.
Du kom från ett skitområde och vi tänker forma dig till ett vapen.
Du borde be för krig. Utan krig har du inget att erbjuda. Du är ingenting.
Du är inte ens en människa. Är det förstått?
- Så jag tillåts inte åka hem? - Det kan du ge dig fan på, ditt as!
Vi håller dig kvar här oavsett vad. Hör du det, ditt kamelpiss?
Du tillhör regeringen. Du behöver motivation och det ska du få-
- även om det kräver att jag kör upp det i röven på dig.
Vet ni vad, sergeant? Jag har noterat en sak.
- Ni säger ofta kuk och röv. - Vad fan sa du?
Tänk inte på mig. Vad folk gör i sitt egna sovrum har inte jag med att göra.
Inga frågor, inga svar.
Oroa er inte, en liten skada bara. Ni är uppe på knä på nolltid.
Jag antar att jag får åka hem nu.
- Vad fint du haltar. - Dra åt helvete, Murphy.
- Bowder, är du redo att åka? - När jag rökt upp den här.
Lyssna. Var inte arg på mig bara för att du inte hittar din lilltå.
Det var inte min lilltå, utan skenbenet. Dra åt helvete!
Hur hamnade du här?
- Jag och sergeanten hade ett litet gräl. - Det säger du.
Ja... Och du?
- Ser du militärpolisen som haltar? - Ja.
Min kompis här gjorde det. Jag var med på det.
Har ni skvallrat färdigt, tjejer?
Jag antar det.
Bra. Nu kanske nån av er kan göra något nyttigt och fixa en cigarett till mig.
- Jag röker inte. - Mina är slut.
Och du?
- Vad är det med mig? - Har du en cigarett?
Nej.
- Hur hamnade du här? - Skriver du en roman?
Skäms du för att berätta, Reggie?
- Har vi träffats tidigare, kompis? - Nej.
Men din historia är välkänd inom kåren.
Mina herrar, "hänsynslösa" Reggie Brown.
Den elakaste soldaten i stan.
Ni är verkligen kreativa när det kommer till smeknamn.
När man lever mitt i ett krig finns det inte tid för fantasier.
Du borde skriva det på ditt visitkort.
Så tänker du berätta för honom vad du gjorde? Vi har en lång resa framför oss.
Okej, mästare. Vad ni än säger.
- Du älskar visst vita människor. - Nej, bara vita mammor.
Ursäkta min mamma om hon inte gillade skämtet, men hon har varit död i fem år.
Du har visst scenskräck.
Då berättar jag historien om "hänsynslösa" Reggie Brown för dem.
Absolut.
Reggie var en av sjutton män som skickades iväg för att förstöra-
- ett 45-kalibrigt maskingevär vid en tysk järnväg.
När de närmade sig fick en tysk soldat syn på dem-
- och sköt ihjäl nio av dem. Resten av dem sprang därifrån-
- och lämnade Reggie kvar medan han besköts av 32 tunga maskingevär.
Reggie satte sig på rumpan och tog hand om alla tyskar på egen hand.
Han tog fram sin Colt 45 och dödade tio fiender med endast åtta kulor.
Just då frågade en av dem Reggie om han var britt.
De jävla nazisterna respekterar inte oss amerikaner.
De tror att vi är färskingar. De trodde att Reggie var en engelsk superhjälte-
- som skickats ut för att visa amerikanerna hur man gör.
Reggie sa att han var amerikan och då svarade tysken:
"Om ni slutar att döda mina män ser jag till att de kapitulerar."
Tio minuter senare kom trettio tyskar gående-
- mot Reggies bataljon med händerna i luften.
Stämmer det att du hade en Colt 45?
Jag satt inte på arslet, utan på knäna.
Borde du inte få en hedersmedalj? Vad fan gör du här med oss?
Låt mig fråga dig en sak, grabben.
Vet du hur många svarta soldater som slåss för den amerikanska militären?
- Nej. - Fem.
Det är inte för att vi är fega. Tusentals av oss vill tjänstegöra-
- men luftvapnet och marinkåren vill inte ha oss.
Och marinen tar bara in oss som kockar.
Armén tog in fem av oss och håller ändå på med särbehandling.
Droppen var när vi reste tillbaka på ett tåg med nassarna som hade kapitulerat.
De hade chartrat en militärbuss för att hämta oss, men saknade plats åt alla.
Sergeanten sa åt mig att ge upp min plats och gå tillbaka till basen.
Kan ni tänka er det? Jag hade precis utkämpat den största striden i mitt liv-
- så säger de åt mig att ge min plats till ett nazistsvin.
Så vad gjorde du?
Jag tillrättavisade sergeanten.
Ni ville visst träffa mig, doktorn.
Det här är en människohjärna.
Okej.
Det här är hjärnbarken som delas in i fyra delar som kallas lober.
Frontalloben, parietalloben, occipitalloben och temporalloben.
- Vet ni vad loberna gör? - Jag antar att ni ska berätta det.
Frontalloben sköter tankeförmåga, tal, känslor och problemlösning.
Parietalloben kontrollerar rörelser, orienteringsförmåga-
- och belöningssystemen.
Occipitalloben är kopplad till syn medan temporalloben behandlar-
- auditiva stimuli och minnen.
Den här hjärnan tillhör en varg. Den har ett område vid den auditiva hjärnbalken-
- där det finns stora likheter mellan hur hundardjurs hjärnor-
- och människohjärnan svarar på känslomässigt laddade ljud.
Det är bevisat att det finns en tydlig respons mellan båda arter.
Kallade ni hit mig för att berätta det?
Nej, jag ville helt enkelt berätta att jag behöver ett manligt exemplar-
- och ett kvinnligt exemplar ikväll. Ta dem till labbet vid sex.
Självklart.
Det var allt.
- Vad fan är det där? - Stanna.
Skit också.
- Ska du hjälpa till eller? - Jag är skadad i benet. Du får göra det.
Jag klarar det inte själv.
Det måste du.
- Din lata jävel. - Dra åt helvete.
- Ge mig nycklarna till dem. - Varför det?
Jag måste ta bort det. Om du inte hjälper till, så får de göra det.
- Är du galen? Du kan inte göra det. - Lyssna, det är lugnt.
Jag håller i vapnet hela tiden. Vad fan kan de göra?
Visst. Men händer det något -
- så har du ansvaret.
Mina damer.
Kisspaus?
Jag behöver hjälp med att flytta några saker på vägen. Någon frivillig?
Trodde väl inte det.
Brown och Murphy. Ni kommer med.
Vilken överraskning.
Jävla skit.
Okej, flytta det från vägen. Vi har inte hela dan på oss.
- Är du blind? - Vad?
- Han frågade om du var blind. - Nej, det är jag inte.
Det måste du vara om du inte ser att det är ett bakhåll.
- Vad då för bakhåll? - Det här bakhållet.
Släpp vapnet nu.
Tror ni att ni har tur? Ställ er på rad, allihopa! Nu!
Ställ dig bredvid honom, din lilla skit.
Händerna på huvudet.
Hur många fångar finns det i lastbilen? Svara!
- Två. - Du ljuger väl inte?
Nej, jag svär!
Ta en titt i lastbilen.
Skit också.
Vänta, jag har viktig information till er.
Vill du ha information?
Nej, det är lugnt.
Heil Hitler.
- Kan du något om lastbilar? - Tillräckligt för att se att den är död.
Då antar jag att vi får gå.
- Hur många vapen har vi? - Svinets pistol och extra ammunition.
Fyra pistoler totalt.
- Har du några cigaretter? - De här.
- Vad heter du, menig? - Joe Kain.
Så vad tänker du göra, Joe Kain? Stannar du med oss eller drar du?
Jag stannar.
Och du?
- Har du några cigg? - Kanske det.
Då drar vi.
Kapitel 3 Doktor död och slampan från Buchenwald
- Du är sen igen. - En sen kväll tyvärr.
Middagen är kall.
Vi är på väg mot ett av de största genombrotten inom modern medicin.
Kycklingen får tyvärr vänta.
Det var biff.
Vad tusan är det här?
- En ny tavla. - Du har använt mina exemplar igen.
- Du har massor av exemplar. - Vi har bara ett fåtal här.
- Ta in fler från de andra lägren då. - Det tar tid, Ilsa.
Vårt arbete är av största vikt.
Vi kommer att förlora kriget om vi inte får in förstärkningar.
Det vet jag.
Jag arbetar också för saken.
Och ändå har jag tid att laga middag till min man.
Du har aldrig tid för oss.
Du kanske inte vill höra det, men vårt äktenskap är av liten betydelse.
Vårt land står inför ett kritiskt ögonblick och det är viktigast just nu.
Jag är ledsen att du känner så.
Och jag är ledsen att du inte gör det.
- Officer Becker. Får jag tala med er? - Självklart.
Vi måste sluta med det här. Doktorn kommer att få reda på det.
Han är för upptagen med sitt arbete och misstänker inte något.
Vi måste ändå vara försiktiga. Män med min rang har dödats för mindre.
Du vet, det här är inte bara fysiskt.
- Jag bryr mig om dig. - Och jag bryr mig om dig också.
God morgon. Doktor Mengele vill träffa er i sitt laboratorium vid nio.
- Får jag byta om först? - Självklart.
- Sir? - Ja?
Kan ni vänta utanför?
Självklart.
Du kanske borde skaffa ett riktigt lås till den här dörren.
Ja, det kanske jag borde.
- Officer Becker är här. - Tack, Hess.
Officer Becker. Slå er ner.
- Läser ni bibeln, Becker? - Inte på sistone, sir.
- Men de har ni förut? - Ja.
Minns ni passagen i Domarboken 16?
- Vagt. - Låt mig då påminna er igen.
Det var en man som hette Samson -
- som fått styrka av Gud.
Han mötte en kvinna som hette Delila och blev förblindad av henne-
- men Delila hade kontaktats av filistéerna som erbjöd henne pengar-
- för att ta reda på hemligheterna med Samsons styrka.
Tre gånger frågade hon honom om hans styrka och han ljög tre gånger-
- men fjärde gången berättade han sanningen.
Han klippte sig inte som ett löfte till Gud.
Delila rakade av Samson håret-
- medan han sov och bedrog honom.
Förlåt mig, sir, men jag vet inte vad det har för relevans.
Det tror jag att vi båda gör.
Bibeln är fascinerande och innehåller många historier om försoning.
Folk gör misstag och borde ha möjlighet att sona för dem. Håller du inte med?
- Ja. - Som du vet försöker vi att skapa -
- hybridsoldater för att tjäna det tredje riket. Jag behöver en soldat.
Någon helt hängiven führern. Någon som uppoffrar sig för sitt land.
Därför har jag valt dig. Du ska bli tredje rikets första varulv.
- Vänta lite. - Jag har redan informerat führern -
- att du blir först och han är mycket tacksam för att du tjänar ditt land.
Men jag har inte gjort det.
- Ni kan inte göra så här. - Men det har vi redan gjort.
Du måste förstå, officer Becker.
Följer ni ormen till den förbjudna frukten och tar ett bett-
- så kan ni inte klaga när ni drabbas av Guds vrede.
- Du måste härifrån. - Vad är det som händer?
Din man. Han vet om oss.
- Vad pratar du om? - Han vet.
- Har han sagt det? - Jag ska bli den första hybridsoldaten.
Führern har informerats. Jag har inget val.
- Vad tänker du göra? - Jag tänker fly och aldrig återvända.
- Så du tänker lämna mig här? - Det var därför jag kom hit.
Jag vill att du följer med mig.
Hittar de oss blir vi dödade.
Ska du någonstans?
Ja.
Låt oss tala klarspråk.
Varför envisas du med att komma in hit? Har jag inte rätt till ett privatliv?
Men du knullar ju doktorns fru.
Lyssna...
Jag vet inte vad han berättat, men han ljuger.
Du är en sån idiot.
Jag tog dig under mina vingar. Du hade kunnat klättra i rang.
Istället kastar du bort det för en kvinna.
Har du aldrig brytt dig om någon annan än dig själv?
Känslomässig sårbarhet har alltid varit din svaghet.
Ditt hävdelsebehov är beundransvärt.
Men lite klumpigt.
Allt du lyckats med är att ödsla min tid.
Diplomatin är över.
Nu börjar kriget.
Führern säger att det första steget till framgång-
- är konstant våldsamhet.
Jag kan inte säga att jag håller med, men jag vet att Hess förespråkar det.
Samtidigt hjälper det inte med en skadad patient-
- så vi har båda lidit av Hess uppförande.
- Mitt hjärta blöder för er, doktorn. - Låt oss vara öppenhjärtliga.
Jag vet att ni gått igenom massor av smärta redan.
Om ni tillåter mig så ska jag underlätta förvandlingen utan ytterligare stress.
Gör det du ska, din sjuka jävel. Men jag lovar dig.
Ögonblicket då jag förvandlas så kommer jag efter dig. Hör du det?
Spara din energi. Den behövs för det som väntar.
Dags att skriva historia.
Frantz?
Letar ni efter någon?
- Vad har ni gjort med honom? - Officer Becker?
Ja.
- Var är han? - Han är med doktorn.
- Ta mig till honom. - Självklart. Följ efter mig.
Ilsa. Låt mig presentera dig för tredje rikets första varulv.
- Nej! - Låt honom vila.
- Han är fortfarande skör. - Ditt svin!
- Hur kunde du? - Du borde vara glad.
Ikväll har vi skrivit historia.
Mitt arbete har äntligen gett resultat.
- Du gjorde det för att trotsa mig. - Var det inte du som bedrog mig?
Du försummade mig. Du fick mig att känna att alla år var bortkastade.
Tro det om det får dig att sova på natten. Vi känner båda till sanningen.
- Du är bara en simpel hora. - Dra åt helvete!
Lyssna. Vårt arbete måste fortsätta.
Antingen lägger vi det här åt sidan just nu och fortsätter med våra rutiner-
- ...eller... - Eller vad?
Eller så knäcker officer Hess din nacke och lämnar din ruttnande kropp -
- till byrackorna. Valet är ditt.
När kriget är över...
- ...så är vårt äktenskap också det. - Som du vill. Ta henne till mitt rum.
Jag vet att du inte vill leva så här.
Jag kan inte se dig lida.
Du är fortfarande mänsklig.
Sista kapitlet Belägring i läger 7
- Vad är det där? En militärbas? - Det tror jag inte.
- Jag vet vad det är. - Vad är det?
Ett koncentrationsläger.
Jag minns att folk pratade om det redan 1942.
De avrättade hundratals judiska krigfångar.
Jag har hört värre än så. Vissa historier är helt galna.
Så vad ska vi göra?
Vi skulle kunna dra härifrån och glömma allt det här-
- och planera en flykt.
Men jag måste berätta en sak.
Jag är en sann hedonist, men vet ni vad jag njuter av mest i den här världen?
Vad, Murph?
Att döda nazister.
Vad får er att tro att hon är kvar? Hon hade tid att fly.
Nej, jag vet precis var hon är.
Du, idiot!
- Vad tusan var det? - Det kom utifrån.
Kolla upp det. Jag går till mitt rum.
Självklart.
Din jävel! Visa mig vad de lärt dig i tredje riket.
- Svinet kallade säkert på förstärkning. - Var lugn bara.
Reggie och jag går genom huvudentrén. Billy och Joe, ta bakvägen.
Vänd dig om långsamt.
Lägg dig på marken.
Lägg dig på mage, grabben.
- Tänker du döda mig? - Det är rätt sannolikt kan man säga.
- Varför tvekar du i så fall? - Jag kan skjuta dig härifrån -
- och få det undanstökat.
Men hur kul vore det, doktorn?
Låt mig berätta en sak.
När jag dödar en nazist vill jag se ögonvitorna på nära håll.
Jag vill känna doften av rädsla och se rädslan.
Du har säkert sett en hel del rädsla, doktorn-
- när du hanterat alla oskyldiga civila.
Hur känns det att stå på den andra sidan, din mes?
Jag ansvarar inte för dödspatrullerna. Jag är läkare.
Jag skiter i vem du utger dig för att vara.
Du är del av en industriell dödsmaskin som vi tänker bränna ner till grunden.
Ner på mage nu.
Din jävel.
Tack, sir.
Svinet har ett maskingevär.
Täck mig.
- Ditt jävla nazi-svin! - Vänta.
Jag vill se hur tuff han är utan sitt maskingevär.
Upp på fötterna, ditt svin.
Kom igen.
Vad säger du? Vill du gå några ronder med mig?
- Okej, vi gör det. - Vänta.
Jag ska muddra honom först.
- Han är din nu. - Okej.
Kom igen. Låt mig se vad du går för.
Kom igen!
- Vad håller du på med? - Vi hade kunnat spara massor av tid.
Vad i helvete...
Din fula jävel!
Herrejävlar...
Det är okej.
Joe, vi måste ta dem härifrån.
Helvete. Vad i helvete...
- Kom. - Lämnade du de håriga asen därborta?
Nej, bara en nazistläkare. Det aset är därinne.
Då så.
Skit också.
- Jobbet är avklarat. - Inte riktigt.
Det brinner. Vad mer kan vi göra?
- Jag har inte sett läkaren. - Han är grillad nu.
Det är jag inte så säker på.
Epilog Gråt inte för honom Argentina
- God eftermiddag, doktor Mengele. - Vad tusan gör du härinne?
- Kommer du ihåg mig? - Borde jag det?
Jag heter Murphy. Vi träffades i läger 7 under andra världskriget.
- Den kvällen då det brann ner. - Det minns jag.
- Vad vill du? - Det jag velat i trettio år, doktorn.
Att se dig dö.
Om du bara velat se mig dö hade du gjort det vid det här laget.
Du har visst något annat i åtanke.
- Jag är nyfiken bara. - På vad?
Hur känns det att gå från att vara en högt rankad nazist-officer -
- till att bli en skitskyfflande bonde i en sydamerikansk avkrok?
Jag har kvar minnena.
Du måste vara ganska nöjd med dig själv nu.
Du kom undan vårt grepp och flydde från de allierade.
Jävlar alltså. Västtyskarna har letat efter dig i åratal.
- Du kom undan med det. - Jag är som sagt -
- bara en skitskyfflande bonde.
- Ja, det är du. - En skitskyfflande bonde -
- som du tänkt på i trettio år. Det måste ha varit bekymmersamt.
- Jag gillar inte ofärdiga saker bara. - Och nu ska du avsluta det?
Letar du efter den här? Ja, jag tog även den på dasset.
Den under din säng också.
Jag tänkte att du borde vara paranoid, doktorn-
- men jag antar att man blir det när man sett sig över axeln i över trettio år.
Jag kan bara tänka mig hur jobbigt det måste ha varit.
Jag tog den under kudden också, ditt äckel.
Döda mig, men jag kommer att leva vidare i ditt huvud.
Du kan inte radera trettio år genom att trycka på avtryckaren.
Då antar jag att jag måste trycka på den mer än en gång.
Ni vet väl vad som gör mig lyckligast av allt?
Vad, Murph?
Att döda nazister.